![](/static/img/zoom_in.png)
Piedonii, ca două mâțe plouate, își pregătesc discursul înfrângerii...
O vorbă veche anglo-saxonă, făcută populară de un boxer de legendă, Joe Walcott, spune, cu cît mai mari sunt, cu atît mai zgomotos cad. La cum se prezintă lucrurile în campania pentru București, un competitor mare, Cristian Popescu Piedone, a început deja să cadă cu zgomot. Un zgomot pe care el însuși îl produce, împotriva tuturor regulilor strategiei politice și care nu poate avea decît o explicație logică și rațională: edilul de la sector 5 a început să lucreze la discursul înfrîngerii sale și a fiului său. E o regulă de fier în politică, nu doar cea mioritică: e obligatorie, în campanii, simularea forței, a încrederii de sine chiar și cînd ea nu e susținută de realitate. După manual, un candidat trebuie să manifeste tărie față de cetățeni, să se prezinte drept o nucă greu de spart de către adversari, mafii, cancelarii externe și cine mai știe cine.
Campaniile politice de la noi abundă permanent de mesaje gonflate ale tuturor candidaților, gen ”mi-e frică numai de bunul Dumezeu”, ”cu mine nu vă merge, mafioților”, ”la țepe, corupților, în Piața Victoriei” șamd. Că în realitate mulți se tem și de umbra lor e altă poveste. Iată, însă, că de cîteva zile avem un spectacol neuzual oferit de personajul campion al declarațiilor sforăitoare legate de curaj și de bărbăție. Cristian Popescu Piedone, căci de el e vorba, lasă impresia că a urmat din greșeală un tratament cu hormoni feminini, altfel nu se explică de ce, dintr-odată, din tartorul dușmanilor cetățenilor a devenit o victimă perpetuă, pe multiple planuri. Candidatul se văicărește de dimineață pînă seara pe toate canalele că e hăituit, hărțuit, linșat, urmărit pas cu pas, filmat, filat. Încă nu a plîns în direct, dar stă să vină. A pus ochii ISIS-ul pe el, rușii, chinezii, mafia arabă, siciliană, țigănească, rebelii Houthi, Hamas-ul, Hezbollahul?
A găsit un cap de cal însîngerat sub cuvertură, ori vreun pește mort învelit în ziar în fața ușii? Ei aș. L-au înțepat de cîteva ori ziarista Anca Alexandrescu, colegii de la Realitatea Plus, cei de la RTV, B1TV și alte organe de presă. Dacă în campanii nu iei la bani foarte mărunți politicienii, atunci cînd?
Fiul său, deputat cu 99 de secunde vorbite în Parlamentul României în tot mandatul și candidat la primăria sector 5, îi ține isonul, dîndu-se hărțuit de o jună reporteriță la acțiuni de campanie. Piedone trage cu toate armele din dotare în campania de victimizare:
În loc de mesaje de campanie anunță plîngeri penale cu duiumul, vorbește numai de avocați, parchet, tribunal, justiție, ironic vorbind, exact acele cuvinte care s-ar presupune că nu sună prea bine în urechile edilului.
Înconjurat de gărzi de corp interlope, candidatul ”Je suis interlop” se teme pentru viața și sănătatea lui, a fiului, a soției, a soacrei, a nepoțeilor șamd. Soția a chemat Salvarea din cauza hărțuielilor. Of! Familia Piedone s-a șubrezit brusc. A rezistat foarte bine cînd procurorii au cerut 15 ani de pușcărie pentru capul familiei în dosarul Colectiv, a rezistat cînd i s-au pus cătușe, dus la parchet, anchetat, în final băgat după gratii pentru opt ani, reduși mai apoi la 4 ani, din care a executat unul. A rezistat cînd edilul a fost condamnat definitiv la închisoare pentru favorizarea propriilor copii, în 2018, ori cînd a fost demis de la primărie. ”Nu mi-e frică decît de Dumnezeu” bubuie candidatul.
Pînă la Dumnezeu, se pare că l-a speriat rău Anca Alexandrescu.
Dar, să nu exagerăm. Piedone nu a fost nici linșat, nici hăituit, nici spionat, nici filmat, nici jignit mai mult decît limitele normale, mai ales că întotdeauna campaniile electorale sunt ceva mai încinse decît restul perioadelor.
Și chiar dacă ar fi fost, pentru imaginea lui ar fi dat excelent să sfideze toate provocările, să zîmbească bajocoritor și să dea un semnal de forță și încredere. De ce se comportă Piedone, secondat de fiul său, ca un pui de mîță uitat în ploaie?
De aici, profeția că în zilele rămase pînă la alegeri, candidatul Piedone va deveni tot mai nervos, pînă la punctul la care ar putea exploda mai rău decît ar fi recomandat. De Bogdan Tiberiu Iacob, preluare Inpolitics
Campaniile politice de la noi abundă permanent de mesaje gonflate ale tuturor candidaților, gen ”mi-e frică numai de bunul Dumezeu”, ”cu mine nu vă merge, mafioților”, ”la țepe, corupților, în Piața Victoriei” șamd. Că în realitate mulți se tem și de umbra lor e altă poveste. Iată, însă, că de cîteva zile avem un spectacol neuzual oferit de personajul campion al declarațiilor sforăitoare legate de curaj și de bărbăție. Cristian Popescu Piedone, căci de el e vorba, lasă impresia că a urmat din greșeală un tratament cu hormoni feminini, altfel nu se explică de ce, dintr-odată, din tartorul dușmanilor cetățenilor a devenit o victimă perpetuă, pe multiple planuri. Candidatul se văicărește de dimineață pînă seara pe toate canalele că e hăituit, hărțuit, linșat, urmărit pas cu pas, filmat, filat. Încă nu a plîns în direct, dar stă să vină. A pus ochii ISIS-ul pe el, rușii, chinezii, mafia arabă, siciliană, țigănească, rebelii Houthi, Hamas-ul, Hezbollahul?
A găsit un cap de cal însîngerat sub cuvertură, ori vreun pește mort învelit în ziar în fața ușii? Ei aș. L-au înțepat de cîteva ori ziarista Anca Alexandrescu, colegii de la Realitatea Plus, cei de la RTV, B1TV și alte organe de presă. Dacă în campanii nu iei la bani foarte mărunți politicienii, atunci cînd?
”Sunt monitorizat oriunde mă duc. Din păcate, se pare că dreptul la viața privată sau la democrație reală e sfidată de către mafie! Mafia celor care cred că pot șantaja, pot amenința, pot întoarce un om din drumul lui. Niciodată nu am să cedez. În fața casei soacrei mele, zi de zi, sunt urmărit pas cu pas. Au mașina în față, în spate, peste tot. Sunt monitorizat oriunde mă duc. Sunt hartuit. Nu mă vait, nu mă interesează. Poate să vina și mama mafiilor, nu dau un pas înapoi’‘.”Îmi lezează familia, ei se consumă. Nu îi iert! Deci chiar acum fiul meu se află la Secția 19 de Politie, depune plângere, era în Sectorul 5, cu oamenii din campanie mergând civilizat pe stradă, când o reporteriță de la un alt post tv a venit și îi hărțuia, nu îi lăsa să facă campanie. Vor fi depuse și filmări și plângere după ce mașina a stat țoată dimineața în fata porții la soacra mea. Nu mă sperie nimic. Bine ne-ar fi să te retragi să câștige Firea, că altfel câștiga Nicușor Dan, dar de ce să nu se retragă domnia sa, eu merg până la capăt, nu mă retrag!” tună candidatul Cristian Popescu Piedone ”Lăsați-mi în pace nepoțeii, nora, soția, soacra!” mai strigă el. Interesant slogan electoral. Și se vaită că ”nu are prieteni ori cunoștințe la CNA” ca să determine o intervenție în forță contra unor media.
Fiul său, deputat cu 99 de secunde vorbite în Parlamentul României în tot mandatul și candidat la primăria sector 5, îi ține isonul, dîndu-se hărțuit de o jună reporteriță la acțiuni de campanie. Piedone trage cu toate armele din dotare în campania de victimizare:
”Disperare! Hărțuire! Hăituire! Incitare! Spionaj!De zile bune, Piedone a intrat într-o defensivă stupefiantă, din spaima nelegiuiților a ajuns victima absolută.
Au pus echipă de filmare după soție! Au pus echipă de filmare la poarta băiatului!
Au pus echipă de filmare care îmi urmărește nora! Au pus echipă de filmare în fața școlii nepoțeilor mei! Au pus echipă de filmare la poarta soacrei! Au pus echipă de filmare la poarta casei mele!
De ce suntem cu toții hărțuiți de televiziunea Realitatea Plus?
Răspuns:
La Realitatea Plus au găsit loc pentru manevre politice… în numele libertății presei!” mai acuză edilul.
În loc de mesaje de campanie anunță plîngeri penale cu duiumul, vorbește numai de avocați, parchet, tribunal, justiție, ironic vorbind, exact acele cuvinte care s-ar presupune că nu sună prea bine în urechile edilului.
Înconjurat de gărzi de corp interlope, candidatul ”Je suis interlop” se teme pentru viața și sănătatea lui, a fiului, a soției, a soacrei, a nepoțeilor șamd. Soția a chemat Salvarea din cauza hărțuielilor. Of! Familia Piedone s-a șubrezit brusc. A rezistat foarte bine cînd procurorii au cerut 15 ani de pușcărie pentru capul familiei în dosarul Colectiv, a rezistat cînd i s-au pus cătușe, dus la parchet, anchetat, în final băgat după gratii pentru opt ani, reduși mai apoi la 4 ani, din care a executat unul. A rezistat cînd edilul a fost condamnat definitiv la închisoare pentru favorizarea propriilor copii, în 2018, ori cînd a fost demis de la primărie. ”Nu mi-e frică decît de Dumnezeu” bubuie candidatul.
Pînă la Dumnezeu, se pare că l-a speriat rău Anca Alexandrescu.
Dar, să nu exagerăm. Piedone nu a fost nici linșat, nici hăituit, nici spionat, nici filmat, nici jignit mai mult decît limitele normale, mai ales că întotdeauna campaniile electorale sunt ceva mai încinse decît restul perioadelor.
Și chiar dacă ar fi fost, pentru imaginea lui ar fi dat excelent să sfideze toate provocările, să zîmbească bajocoritor și să dea un semnal de forță și încredere. De ce se comportă Piedone, secondat de fiul său, ca un pui de mîță uitat în ploaie?
E simplu și se vede cu ochiul liber, pentru cine are ochi să vadă: edilul a început să-și pregătească de pe acum discursul înfrîngerii, atît a lui la primăria Capitalei, cît și a fiului său la primăria sector 5.Nervozitatea e maximă în tabăra Piedone, zic surse variate, pentru că ratarea primăriei sector 5 va crea vulnerabilități maxime familiei sale și întregii rețele de rubedenii pe care el însuși recunoaște că le-a instalat în funcții la primărie.
Ambele eșecuri, care se conturează tot mai mult în sondajele interne, au nevoie de justificări post-electorale.
Și ce justificări mai bune – cred cei doi Piedone – decît aceea că au fost victimele unei mega-campanii murdare, care le-a anihilat șansele reale etc?
De aici, profeția că în zilele rămase pînă la alegeri, candidatul Piedone va deveni tot mai nervos, pînă la punctul la care ar putea exploda mai rău decît ar fi recomandat. De Bogdan Tiberiu Iacob, preluare Inpolitics